Toohey.
Han var som en jäkla son.
Jag såg grabben växa upp. Jag tränade honom i Colts.
Jag vet att ni stod varann nära, boss.
- Jag vill sätta dit den som gjorde det. - Ja.
- Vi får fast honom. - Vem hittade honom?
Oscar Taylor.
Din kompis.
Han är Eddie Everywhere.
Jag var däruppe, tog bilder.
Jag ville fånga ögonblicket när månen stiger ur havet.
Precis. Och då såg du kroppen i vattnet.
Nej, inte först.
Först var det bara en skugga i poolen.
Tori.
Vänta en sekund, Osc.
Jag vet att han är din kompis och allt, men låt honom svara.
Led honom inte.
- Han är inte misstänkt. - Alla är misstänkta. Det vet du.
- Vad har kriminalteknikerna hittat? - Kläder prydligt vikta där borta...
De antar utifrån blodet på handduken och på marken
att han knivhöggs och sen antingen knuffades
- eller föll i poolen. - Jaha.
Det finns nåt mer på handduken, troligen sperma.
Kan det ha varit ett Thrustr-möte?
- Har du hittat nån telefon? - Letar än.
Toohey förberedde att berätta om Hammers och O'Donahue brothers.
Vad snackar du om?
Vi tror att han hade bevis som kopplar dem till övergrepp och mord
under 1980- och 90-talen.
Varför har ingen sagt det till mig?
Jag skulle det, sir. Vi pratade igår kväll.
Han skulle komma i morse, göra ett uttalande.
Fan ta mej.
Jag tippar på O'Donahue brothers. Kan vi få ett tillstånd, tack?
Nej, vi väntar bara.
Vi avlyssnar deras telefoner.
Nåt om mordvapnet?
Uniformerna letar ännu,
och jag talade med rådet och bad dem vänta med
att hämta resterna tills vi är klara.
Kan vi gå vidare? Jag vill inte lukta det här fallet härifrån.
- Har nån goda nyheter? - Vi har hittat Tooheys mobil.
Han ringde tre samtal igår kväll, alla till sin advokat, Simon Mawbrey.
Jag ringde Mawbrey imorse. Han svarade inte. Sjukanmäld.
- Nån borde besöka honom. - Jag gör det.
Okej, det räcker.
Ni två. Låt höra.
Oscar Taylor.
- Med all respekt... - Alla vet
att han ofta är på stranden
med sin fotografiska blogg eller nåt.
Undersökningen fortgår, inspektörn.
Behandla honom som ett vittne, inte som en gammal kompis.
Ja, sir.
Och jag behöver ha fullt förtroende
för var och en under mitt befäl.
Ja, sir.
Tidningsartikeln.
Sir?
Jag är beredd att överse med det udda glappet i omdöme
och den klantiga utredningen.
Men ingen ljuger för mig eller gör mig till åtlöje.
Det var allt.
Tooheys obduktionsrapport.
Okej.
Enligt blodstänket ska det första såret, det djupaste... Se här.
Det skedde när han låg på handduken, ansiktet upp.
Och vi missade nästan det här. Spår av hår, rakat.
Är det samma hår som hos Haris och Cohen?
Vi har kört DNA-jämförelser, väntar på resultaten.
- Men? - En gissning.
Det kan vara samma.
Så den som dödade Haris och Cohen dödade också Toohey.
Om DNA: t matchar.
- Nån djurpäls? - Nej, inget än.
Vi väntar också på resultaten på sperman och blodet.
Det är samma mördare, men psykologin är annorlunda.
Anfallet på Toohey, på allmän plats,
inga ligaturer, inga troféer. Ett hätskt angrepp.
Ja, som om det vore personligt.
Den som dödade honom överraskade honom,
eller var nån han kände och litade på.
Ja, typ en advokat.
Stick!
Jag hörde det på nyheterna imorse.
Det måste ha kommit som en chock.
Tack för det uppenbara.
Vi tror att du talade med mr Toohey igår kväll.
Jag talar med min klient regelbundet.
Vi tror också att du mötte honom vid Bronte Baths.
Verkligen?
Var var du mellan kl. 21.30 och 23.00 igår kväll?
Fråga så mycket ni vill. Jag tänker inte kommentera.
- Nekar du till att du var där? - Bra försök, inspektörn,
men jag varken bekräftar eller förnekar var än jag var igår kväll.
Sa han nåt om Kyle Hampton, eller O'Donahues?
Okej, det här samtalet är slut.
Sa han att han planerade att berätta för polisen?
Han tänkte berätta vad han visste om mord utförda av Pointers-gänget.
Var snäll och gå.
Jag skulle vilja hitta den som dödade Toohey.
Jag trodde att du ville hjälpa till.
Jag är bestört och förkrossad över nyheten om min klients död.
Jag har inget vidare att tillägga. Adjö.
Bestört och förkrossad, fan ta mig.
- Tror du han döljer nåt? - Han är advokat.
Självklart döljer han nåt.
- DNA-resultaten? - Kronblad.
Jag kommer dit, förhoppningsvis i år.
Den här killen ringde just in. Han vill tala med nån.
Verkar som all publicitet har gett oss ett tidigare offer.
Jag promenerade genom Cardinal Park, skramlande med bilnycklarna.
Det är en signal att man letar efter sällskap.
Och... Med de andra.
Och en ung man reste sig, och öppnade gylfen.
Jag insåg att det var Brett O'Donahue. Jag blev chockad.
Jag sa: "Vad håller du på med?" Jag slogs ner bakifrån.
Väntade mig inte det. De knäckte min skalle.
Jag får fortfarande huvudvärk.
Hammers skrek ut instruktioner.
- Hur visste du deras namn? - Jag var fotbollsdomare.
Så jag kunde deras namn från tröjorna.
De skulle kasta mig från klippan.
Hammers flickvän skrek: "Döda bögen!"
Jeremy, hur kom du undan?
Jag var i form då, jag sprang. De kom efter men jag var snabbare.
Jag gömde mig i några buskar.
De sprang förbi.
En stannade.
Jag såg en tatuering på hans fot, en tår.
Jag minns att jag undrade vad han grät för.
Sen sprang de vidare.
- Gick du till polisen? - Ja.
Men i förhöret blev jag till den skyldige.
Jag kunde inte stå emot, så jag gav upp.
Jag är ledsen för det.
- Hur är det, Tommy Tom Cat? - Stick, du är inte välkommen här.
Så otrevligt. Vi är väl gamla kompisar?
Den vänskapen tog tyvärr slut för länge sen.
Fel svar.
Tala med oss, Thomas.
Det var O'Donahue brothers, eller hur?
En varning. Håll tyst.
Allt jag vet är att vissa saker ska förbli begravda.
Typ det som hände på klipporna vid Cardinal Park?
- Nej. - Vi kan skydda dig.
Jag litar på högre makter.
Den här kroppen är bara ett kärl.
När min kropp dör, lever själen vidare.
Kan du berätta vad tår-tatueringarna betyder?
Jag vet inte.
Det finns ingenstans att gömma sig när O'Donahues får veta
att du berättat om Brett för polisen.
Nej, det kan ni inte säga.
Tala då med oss.
Eller vill du veta snabbare var din själ hamnar?
Tatueringarna var som en hedersmedalj.
För att ha tagit ett liv.
Livets första nobla sanning är lidande.
För att leva måste man uthärda.
Jag kan varken undslippa det förflutna, eller leva med det.
Lita på mig, Tommy säger inget, inte heller de andra jävlarna.
Brett är på dem. Han är grundlig.
- Tar dem en efter en. - Och tjejen?
- Fan. - Hon betyder trubbel.
Oroa dig inte, Brett fixar det.
Vem är tjejen?
De hade alltid tjejer med. Jag fattar inte varför.
- Några speciella tjejer? - Ja, Sally Williams.
Kom med tåget västerifrån.
- Hon gillade fotbollsspelare. - Som Toohey.
Toohey spelade i mittfältet. Hon var med Hammers.
Det varade inte länge.
Misshandeln blev nog för mycket.
Det kan stämma.
Hon anmälde det inte, eller åtalades han inte?
Snutarna tittar vanligtvis bort av en anledning.
Säger du att han var nåns informant?
Kanske fortfarande är.
- Sally Williams? - Vad är det här?
Jag är inspektör Lustigman.
Kan jag få komma in på ett samtal?
- Om vad? - Kyle Hampton.
- Vem är det, mamma? - Ingen, Jason.
Gå till ditt rum.
Jag känner ingen Kyle Hampton.
Du förstår nog inte. Vi tror att han söker dig.
Vi kan skydda dig. Vi kan se till att han inte kommer åt dig.
Som han inte kunde komma åt Toohey?
Vet du nåt om mr Tooheys död?
Nej, jag vet ingenting.
- Jag... - Sally.
Vill inte prata med polis...
Eller med Hammers, jag vill bara leva mitt...
Fan.
Snälla gå.
Nick, jag ser en svart Ute.
Säkert högkvarteret. Undrar vem som lagar maten.
Hammers är inblandad, men jag vet inte hur.
Hur vill du göra det?
Vill du göra husrannsakan, se vad de har?
Peel segar med resultaten, men låt oss hålla krutet torrt.
Hammers är hal.
Jag vill inte att han åker in ett par år för droger.
Jag vill ha honom för mord.
- Brillo. - Fan.
- Annat namn, samma avatar. - Han är inom 200 meter, Nick.
Stanna.
Det måste vara en av lägenheterna här.
Vad har du?
Det är den här antar jag.
50 meter.
30 meter.
Den här vägen.
Hjälp!
Jävlar!
Vi är poliser. Du är okej. Är du skadad nånstans?
- Nej. - Nej, okej.
Jag lösgör dig. Det är lugnt.
Överenskommelsen var rättfram.
Jag skulle ligga på min säng naken,
och lämna dörren olåst, och han skulle komma och ha sex med mig.
Vad hände efter att han kom, mr Andrews?
Han sa att han ville binda mig. Att det skulle göra honom hård.
Då såg jag kniven och blev rädd.
Han sa: "Dags att dö, bitch."
Då skrek jag, och ni räddade mig.
- Kan du beskriva hans ansikte? - Det är grejen.
Han hade baseball-keps, neddragen, och solbrillor.
Jag såg inte mycket.
- Hans röst då? - Han var australiensare, ingen brytning.
Hur gammal tror du han var?
Nånstans mellan 25 och 35.
- Hans Thrustr-namn var Brillo. - Ja, som i "briljant."
Det är också ett rengöringsmedel.
Vi vill att du samarbetar med en av våra polismän
för att få fram ett ansikte på honom.
Som jag sa, jag såg inte mycket.
Gör ditt bästa.
Jag skulle känna igen hans magmuskler.
Toppen.
Då sätter vi upp efterlyst-affischer med hans mage i hela Bondi.
- Varsågod. - Vad är det?
DNA-resultaten från Toohey-mordet.
De rakade håren matchar dem vid de andra mordplatserna.
Men det är inte allt.
Det fanns också bevis på två olika spermievätskor på handduken.
Tooheys DNA och en oidentifierad mans.
Ser man på, miss Marple.
Hur väl känner du konsthandlaren Adrian Cohen?
Bara i förbigående, men inget om hans död.
Du köpte den här målningen av honom för en månad sen.
Ja.
- Ett porträtt av Christopher Toohey. - Jag köper mycket konst.
Simon.
Lyssna.
Vi tror att Tooheys död har samband med
mord på andra homosexuella män.
Vi tror att samma person eller personer är inblandade.
Om du hade nåt att göra med Tooheys död,
behöver vi din hjälp, annars kan fler dö.
Okej.
- Okej vad? - Toohey ringde mig.
Och vad ville han?
Han ville mötas vid Bronte Baths. Jag visste inte varför,
men jag antog det vanliga.
Det vanliga?
Antingen hade han bråkat med sin fru
eller så hade han snortat och var kåt som en gris.
Det kan man väl inte hänga nån för?
Hur länge hade ni träffats såhär?
Såhär.
Jag föredrar att kalla det ett förhållande.
- Förlåt. Förhållande. - Femton år, nästa mars.
- Det är kristallfirande. - Ja.
Fast han såg det inte så.
Tyck inte synd om mig. Jag visste reglerna.
Det var inte regelbundet. Det kunde gå månader eller år...
Men förr eller senare ringde han.
Jag var den han vände sig till.
Vad hände när ni möttes?
Han var underligt lugn. Han var inte den vanliga Toohey.
Han sa att han skulle berätta för polisen vad han visste om artikeln,
och jag sa att det var galet. Jag bad honom glömma det förflutna.
Att han inte behövde göra det.
Folk skulle förlåta honom.
Han är osårbar. Han är Toohey.
Folk älskar honom.
Jag älskade honom.
Hur reagerade han på det?
Han blev ordentligt hård,
och sen gjorde jag åt honom det jag alltid gjorde.
Sen gick jag hem.
Simon, vill du ge oss ett DNA-prov?
Visst.
Din sons kropp kommer under ditt förmynderskap.
Du kan ordna med begravningen.
Tack.
Till dig.
Du vet, fotot dina poliser tog?
Jag tycker det här är bättre.
Så snygg han är.
Ja, det är han.
Amir sa att det fanns fler.
Ja, det fanns två till.
Två?
Dessa män dödades, precis som Haris?
Så många mödrar, så många tårar.
Säg mig, Rohan Asad, tror du...
Tror du att han älskade min son?
Tja, hans...
Hans sista ord var för Haris.
"Säg till honom,
att såret är var ljuset kommer in."
- Betyder det nåt för dig? - Ja, det...
Det är Rumi, en dikt.
"Såret är var ljuset kommer in i dig.
Lidande medför upplysning.
Frihet."
Men jag ville inte tro på sanningen.
Jag trodde aldrig att Haris kunde vara lycklig. Hur kunde han det?
Men jag hade fel.
För han var lycklig. Och älskad.
Och nu...
Du vet...
Jag tror...
Jag tror att jag skulle gilla Rohan.
Snälla lova mig en sak.
- Om jag kan. - Hitta ett sätt, hitta dem.
Ni måste få ett stopp på dem som orsakar smärtan.
DNA-resultaten du begärde?
Blodet på röret.
Ni är besläktade.
Nåt du vill berätta?
- En familjematchning, är du säker? - Japp.
Kan vi hålla det mellan oss, så länge?
Nej.
Du vet att du inte får jobba på fall med släktingar.
Det här är annorlunda.
Det är inte en aktiv utredning.
Visst.
Snälla, Brenda.
Ta det till systerskapet.
- Du, tack. Jag är skyldig dig. - Ja, stort.
- Hej, mamma. - Hej.
- Vad håller du på med? - Jag är bara glad att se dig.
- Du träffar mig varje dag. - Jag vet.
- Var är Oscar? - Därinne.
Oscar.
Hej.
Julafton, 1989.
Några polismän tog ett vapen,
ett blyrör, av två tonårspojkar, nära Cardinal Park.
Så vad säger du?
Shanes blod fanns på det.
Vad?
Nej, aldrig i livet.
Jag har DNA-testat det.
Det är besläktat. Med mig.
Jag är ledsen.
Ledsen.
Jag älskade din bror.
Jag ville berätta för världen, men Shane sa att han inte var redo.
Han väntade på rätt tillfälle att berätta för din pappa.
Det finns ingen rätt tid att berätta nåt för min pappa.
Kvällen Shane dog träffade han mig.
Vinden här gör konstiga saker på kvällen.
Ljuden virvlar omkring. Nån kan vara några meter bort,
men det låter som de ropar utifrån havet.
Hörde du nåt den kvällen?
Skrik.
På den tiden hördes mycket sånt. Det var inte ovanligt.
Tror du det var Shane?
Jag vet inte.
Men skriken...
Jag undrar.
Nej, gör inte det.
Vem var det?
Tori, jag behöver veta.
Det var Pointers.
Hej sötnos, hur var jobbet?
Pappa, vi behöver prata om Shane.
Under arbetets gång har vissa saker kommit fram.
Det är inte officiellt än, men jag tror jag vet hur han dog.
Japp, han drunknade.
En olyckshändelse. Det är vad Peel sa.
Det är bara en öppen slutsats, pappa.
Men jag tror att jag kan bevisa
att han klåtts upp, nånstans nära Cardinal Park.
- Vad? - Och kastad utför klippan.
- Nej. - Du måste lyssna på mig.
- Tori. - Det vet att det är svårt, pappa, lyssna.
Han gick inte för att bada.
- Tori. - Han drunknade inte.
- Han blev påhoppad av ett gäng... - Tori, sluta.
Det är löjligt.
Han hade ingen anledning att gå till Cardinal Park.
Pappa, han var där för att träffa nån han brydde sig om.
Som brydde sig om honom.
Han var där för att träffa Oscar.
Pappa, snälla, titta här.
- Oscar ljuger! - Oscar är din vän, pappa.
Varför skulle han ljuga för dig?
Shane var inte gay.
Så Oscar kan, men inte din son?
Oscar är också nåns son.
Vänd inte på mina ord.
Pappa, snälla, tala med Oscar. Lyssna på honom.
Nej.
Det är bara ännu en av dina historier.
Du har alltid hittat på saker om Shane.
Hur? Hur kan du?
Krossade din mammas hjärta när Shane togs ifrån oss.
Ja, men inte av havet.
Shane var gay. Och några jävlar dödade honom för det.
Han såg ut som han ägde stället. Jag knackade honom på axeln,
och sa: "Vill du träffa ägaren till stället?
Han står här. Du är en idiot."
Jag vet.
Bra för dig, raring.
Jag vet vad du har gjort.
Cardinal Park.
Shark Point.
Jag vet hur det gick till.
Vem fan är du och vad fan snackar du om?
Ni hade ett vad, du och Pointers.
Det är okej, kompis.
Du klår upp oskyldiga män och kastar dem åt döden.
Säger du det?
Jag var där. Jag såg dig.
- Skitsnack. - Det är det jag säger till snuten.
Jag såg dig klå upp en man, sen kasta honom från klippan.
Du ljuger.
Spelar ingen roll.
Det som betyder nåt är om polisen tror mig.
Det är allt som hände.
Är du okej?
- Ja, toppen. - Åtala honom.
Dra åt helvete, Hammers.
Han kommer in här och hotar mig,
och ljuger om nåt jag inte gjort, för 20 år sen.
- Vad? - Nåt i Cardinal Park.
Har du nåt att säga om Cardinal Park?
Du glömmer, miss, att jag är offret här.
Mina killar försökte bara skydda mig från böghämnaren.
Vad heter det?
Inget är lägre än en tjallare.
Som tjallar på sina polare för att komma undan själv.
- Det räcker. - Jag gillar henne. Hon är galen.
Jaså? Vill du ha galen ska du få det.
Lustigman! Vi måste prata, nu.
- Vad sa du? - Vad?
- Vad sa du till Oscar? - Inget.
Inget han inte behövde veta.
Du har berättat för honom om utredningen, va?
Han hade fått veta ändå.
Du förde honom till Hammers.
Lyssna,
vapnet Chalmers tog från Pointers,
det finns en blodmatchning.
- En besläktad. - Jävlar.
Och du berättade för Oscar, därför var han ute efter Hammers.
I helvete!
Du vet inte ens vad som hände den kvällen.
Hur fick de klubban? Vem slog först?
Var det en av dem? Alla? Nån annan?
Jag vet inte.
Men jag vet att nån är ansvarig för det.
Ja, och ska få stå till svars.
- Men du får inte jobba på det. - Nej, jag måste det.
Brenda är den enda som vet om blodet. Snälla.
Det handlar inte om det, Tori.
Jag tänker inte leva med att en skyldig man går fri
för att du perverterat rättvisans gång.
Vill du att jag släpper fallet,
får du säga det till Peel själv.
Isen på Brett O'Donahue matchar
isen på Rexhajs och Cohens mordplatser.
Det har samma kemiska komposition.
Men det fastställer inget, va?
Tja, är inte de mördarna, så är det en av deras klienter.
Ja, eller nån som får sin is från en av deras klienter,
vilket kan vara ungefär hälften av jävla Bondi.
Vi är inte närmare en lösning.
Små steg, boss. Det går framåt.
Jag behöver mer än bara gripa O'Donahues för några ispåsar.
- Nick. - Hej, Brenda.
Träffas kl. 11.00 i baren?
Perfekt.
Hej kompis, hur är det?
Är min pojke här?
Jag gav honom en tidig markering.
Han är därute, produkttestar.
Han ser ut som en surfare, den killen.
Påminner han dig om nån?
Han anfaller vågorna som Shane gjorde.
Har sin farbrors snygga yttre också.
Vad hände, Oscar?
Vad skulle du ha gjort...
Åt vad?
Du vet, för att göra...
Göra honom...
Gay?
Tror du att jag gjorde Shane gay?
Är det vad det handlar om?
Vill du beskylla nån för din förlust? Skyll på dem som mördade honom.
Fan.
Boss?
Den kommer inte att svara själv.
- Oscar, kan det vänta? - Jag tror jag vet var han är.
- Vad? - Din Thrustr-kille.
Han är online.
Säg exakt vad du pratar om.
Han har bytt namn men jag kände igen hans avatar.
Tori, jag har sms: at honom att träffa mig.
Du har gjort vad?
Är det Hammers vill jag vara med när du griper honom.
Jag är på Q Bar.
Nick, det är Oscar. Han är med den skyldige.
Säg att det inte var ditt verk.
Du kan hoppa ut nu om du vill.
har du ringt efter uppbackning?
Om nån frågar, fanns det inte tid.
- Oscar? - Det är han, va?
- Ja, det är han. - Vad sa du till honom?
Håll ut, det blir party sen.
- Tori, det är inte Hammers. - Okej.
Vi går in, delar på oss, har ögonkontakt. Använd appen till positioneringen.
- Låter bra. - Vad ska jag göra?
Vad sägs om att hålla dig ur vägen?
Det hade varit bra.
Låt oss hantera det bara.
LOKALISERAR
Undertexter: Madeleine Person